Kautta aikojen -
eläimille oli kerrottu salaisesta solasta korkealla vuoristossa.
Sen kautta ne löytäisivät turvaan ihmiskäsiltä.
Jokainen kadonnut ja yksinäinen eläin -
johdettaisiin tähän paikkaan,
ja löydettäisiin salaisen solan kautta.
Se on unelmiakin kaukaisempi paikka,
jossa eläimet voivat elää vapaina ja pelotta.
Paikan nimi on Natocchue.
Tänne ne tulevat suojelijoiden johdolla,
jotka Henkituuli on valinnut -
sukupolvesta toiseen.
Ne opastavat eläimiä niiden matkalla ja suojelevat niitä enkelten lailla.
Mutta eräänä päivänä suuri pahuus olisi palaava -
anastamaan Natocchuen itselleen -
viemällä kaikkien eläinten sielut.
Kaiken tämän keskellä on viaton poika,
jonka hartioilla järkähtämättä lepää -
tämän muinaisen konfliktin ratkaisu.
Ei!
Oikealle! Ei!
Nenäni taitaa vuotaa verta.
Voi ei! En voi katsoa!
Ei. En katso. En halunnut tätä.
Olemme liian korkealla.
En voi hengittää. Heikottaa. Putoan täältä!
Ei, aivan liian korkealla!
Olen parhaimmillani maan tasalla!
Rauhoitu, Chuck.
Ei ole mitään pelättävää.
Kaikki hyvin. Ei hämminkiä.
Tuolla he ovat, tuolla alhaalla.
Kuka on? Mitä oikein puhut?
Odota. Nyt mennään!
Helppohan sinun on sanoa, sinulla on siivet!
Voi, tuolta tulee Nitika!
Hän näyttää löytäneen taas yhden seuraksemme.
Taas uusi leikkikaveri. En malta odottaa!
Pidä tiukasti kiinni!
Hei, olen Chucksta. Tämä on helppo nakki.
Vautsi!
Mahtoi olla aika lento.
Näytti tosi upealta.
Tekisitkö sen uudestaan? Tee uudestaan!
- Näytti tosi hauskalta. - Hei, rauhoitu.
- Anna hänelle tilaa. - Selvä.
Hei, nimeni on Ira.
Miten kauan olet joutunut kestämään tätä neiti Ilopilleriä?
Tarkoitat Shelbyä. Nitika toi hänet eilen.
- Ja sinä olet? - Minäkö?
Olen Chucksta. Chuckwalla, jolla on asennetta.
Jos luulet, että olen tavallinen tusinamatelija,
- mieti uudelleen, vanhus! - Voi, vehnä.
Juuri tätä kaipasinkin.
Ihan sydäntä lämmittää, että tulette niin hyvin toimeen,
eikä yhtään liian aikaisin.
Että mitä?
En voi viipyä. Minun pitää hakea muitakin.
Et kai jätä minua tänne noiden törppöjen kanssa?
- Mikä on törppö? - Meshugana, idiootti.
- Just, lintuaivo. - Olehan hienotunteinen ja muista,
että tulette kaikki olemaan yhdessä vielä pitkän aikaa!
Sitä pelkäsinkin! Hei!
Tule takaisin! Älä mene!
Manu, liikettä niveliin. Myöhästyt vielä.
Voit korjata Myrskytuulen loppuun, kun palaat.
Hetki. Tämä on kohta valmis, ukki.
Vielä yksi... Noin, valmis!
Nyt Myrskytuuli on valmis suureen päivään. Miltä se näyttää?
Vaikuttavalta. Olet tehnyt hienoa työtä.
Mutta ei unohdeta serkkuasi.
Ai, niin.
Olisi kiva jutella, mutta Nica odottaa.
Nähdään myöhemmin, ukki!
Rauhallisesti!
Ei, pärjään kyllä. Kyytini tulee aivan kohta.
Kiitos. Näkemiin!
KANSALLISPUISTO SEURAAVAT 80 KM
Tyypillistä, myöhässä taas.
Mitäs meillä täällä on?
Pieni Picasso-kameleontti!
Sinä taidat olla kaukana kotoa.
Ei huolta. Minä huolehdin sinusta nyt.
Ei hätää. Kyytini tuli, viimeinkin.
Aika lähteä.
Hei, varo vähän!
Hei, Nica. Näytät olevan ajoissa!
No, onneksi edes toinen meistä on.
Oletpa sinä kasvanut viime vuodesta!
Sinä et ole kasvanut lainkaan.
Osaatko varmasti käsitellä tätä peliä?
Helppo nakki. Katso niin näet.
Vyö kiinni ja tiukka ote.
Pidä kiinni!
Voi veljet, että olen janoinen!
Meidän pitää löytää vettä.
Miten jaksat kantaa tätä kuorta selässäsi päivät pitkät?
Olen tottunut tähän. Olen tehnyt tätä jo yli 100 vuotta.
Voisin sitä näytelläkin, mutta olen jo vanha.
Se on kuin liikkuva koti.
Siitä puheen ollen, mistä sinä tulet? Missä kotisi on?
Ei minulla mitään kotia ole, eikä tule olemaan. En luota kehenkään!
Niinkö on?
Näin on.
En tarvitse ketään. En halua ketään. Enkä...
Hei. Mikä sinun tarinasi on?
Minulla oli koti.
Se huuhtoutui äkkitulvassa, samoin kuin rakas vaimoni Zelda.
Kerroitpa enemmän kuin halusin tietää.
Minäkin menetin jonkun.
Äitini, salametsästäjille. Katosi noin vain.
Tepä vasta hilpeitä veikkoja olette.
Kaipaan häntä kovasti.
Onkohan hän siellä, minne menemme?
Luuletko? Häh, Chuckie. Luuletko?
- Tulehan tänne, Shelby. - Selvä, Chuckie!
Kuuntele hyvin tarkkaan.
Selvä, Chuckie!
Yksi: Älä koskaan, ikinä kutsu minua Chuckieksi.
- Olen Chucksta. - Selvä, Chuckie.
Ja kaksi: Se suu-paikka, josta te jauhatte...
Minne me oikein menemme? Joensuu? Herkkusuu? Partasuu?
Natocchue.
Terveydeksi. Ei sellaista paikkaa olekaan.
Mutta Chuckie, legendassa sanotaan, että on.
Legendaa ja lorua! Se on vain satua!
Sanonpahan vain, en uskonut sitä silloin, enkä usko nytkään.
Olet omillasi, kaveri. Näin on!
Olet kuten minä tai tuo Ira tuossa. Tajuatko?
Miksi sinun piti sanoa noin?
Koska sellaista paikkaa ei ole!
Ja vielä! Mikä nimi se nacho-suu edes on?
Miksi sitten olet menossa sinne kanssamme, iso kiho?
En ole menossa sinne.
Siinä minä chillailin,
kun iso sininen lintu syöksyy alas ja kippaa minut -
satojen kilometrien päähän ei mistään.
Mitä?
Se oli jännää! Katso, sait vetesikin, Chuckie.
- Shelby, älä! - Ei, Shelby. Älä...
Tämä on mahtavaa!
Hullua.
Ei Myrskytuli, vaan Myrskytuuli!
Nimesit siis autosi?
Minä ja ukki nimesimme sen. Hän auttoi rakentamisessa.
Hyvä on, minä autoin häntä, mutta tämän opin itse.
Tervetuloa takaisin, oi peloton johtaja!
Minkähän kadonneen lampaan toit tällä kertaa?
Kaikki kunnossa.
Anteeksi. En ole vielä kovin hyvä lentäjä.
Ihanko totta? Ja minä kun luulin, että olit astronautti.
Shelby, Ira, tämä on Qui-Qui.
Ja tuo hymynaama on Chuck.
Tiedän sanoneeni jo, koska kuulin sen itse:
Älä kutsu minua Chuckiksi! Monestiko se pitää sanoa?
Juku, hän ei näytä kovin iloiselta.
Tipuhan on oikea Einstein.
Pysykää te täällä. Palaan ihan kohta.
Mekö menisimme jonnekin?
Sitä paitsi en malta odottaa, että näen, mitä tuot tällä kertaa.
Mikä päivä!
Mitä muuta teet paitsi uhmaat kuolemaa?
Ajan maastorallia!
Aivan.
Sittenpä näet.
Esittelemme Myrskytuulen huomenna kaupungissa.
Tule sinäkin. Suurin maastorallikisa mitä olla voi.
- Tuo äitisikin. - Hienoa. Joko hän on ukin luona?
Joo, hän lensi pari päivää sitten.
Häntä tuskin näkee. Hän on päivät aavikolla.
- Etsii kuulemma... - Varo!
Manu, hiljennä!
Tyhmä lintu! Mitä se oikein yrittää?
Yrittää estää sinua ajamasta noiden yli.
Voi ei, ei nyt. Iso kisa on huomenna.
Loistavaa, hän toi ihmisiä.
Voi sinua raukkaa.
Anna minun auttaa. Näin. Ihan rauhassa.
Hyvä, Myrskytuuli ei vahingoittunut. Tule, serkku. Lähdetään.
Eikö olekin parempi?
Mitä sinä teet?
Vien ne ukin luo.
Minun autossaniko?
No, ei todellakaan. Hei!
Emme voi jättää niitä tänne.
Tulehan, pikkuinen.
Ei hätää. En satuta sinua.
Tule jo, Nica. Jätä se! Se on vain niljakas lisko.
Häivytään.
Etkö varmasti halua tulla?
Selvä, tee niin kuin tahdot.
Mitä nyt?
Tule. Mennään.
Ei hätää.
Tule, älä pelkää.
Hyvä tyttö.
Sisään vain.
Hei, lopeta!
No? Tuletko sinä?
Chuckie, jäät muuten ihan yksin.
No, olkoon.
Ehkä se on parempi kuin jäädä korventumaan tänne aurinkoon.
Ettekä te pärjäisi ilman Chuckstaa.
Tästä tulee tosi hauskaa, Chuckie!
Älä sano minua...
Voi ei!
Just, joo. Tämä on todella hauskaa.
Mitäs täällä tapahtuukaan?
Perheretki.
Vai luulitte te päässeenne minusta.
Tämän pitäisi herättää vanhuksen huomio!
Katsokaa hra Neon Sateenkaarta.
Onko hän liian hieno matkustaakseen matelijaveljiensä kanssa?
Anna hänen olla. Ainakin hänellä on joku, joka välittää hänestä.
Sitä paitsi tämä pompinta tekee minut uniseksi.
Hei, kaikki. Meillä on seuraa.
Hei, katso tuota!
Se on vain pölypyörre.
- Jahtaan niitä aina. - Onko sellainen jahdannut sinua?
Ei, mutta antaa tulla vaan!
Peittoan tuulenkin tällä pelillä!
Antaa palaa, Myrskytuuli! Pane parastasi!
En voi uskoa tätä!
Etkö pääse nopeampaa?
En tällä tiellä. Vielä nopeampaa ja tarvitsisimme siivet.
Em-täti!
Se on pyörremyrsky!
Manu, varo!
Katsokaa minua!
Saisiko tänne hieman apua?
Sainpas!
- Nopeasti, tartu rattiin! - Manu!
Sainpas!
Huvi sen kun jatkuu.
Manu!
Tule takaisin sisään!
Ei voi olla totta!
Eksytämme sen Paholaiskanjonissa.
Jos se on vain kuumaa ilmaa ja pölyä, miksi se yhä perässämme?
En tiedä, mutta on aika näyttää tuolle tuulituutille kuka on kuka.
Mitä aiot tehdä?
Manu-muuvini.
Manu minkä?
Sitten näet. Katso tätä!
Manu!
Pidä kiinni, tämä rokkaa!
Mitä se oli? Eikö kilpikonna saa täällä edes hetken lepoa?
Makea Manu-muuvi!
Taidat oikeasti osata ajaa.
Hei, missä viivyitte?
Ajattelin jo käskeä lentokoneet etsimään.
- Hei, ukki! Pitää tarkastaa auto. - Hauska nähdä sinuakin.
- Kanjonissa oli muutama tiukka tilanne. - Hei, ukki. Ihanaa olla taas täällä.
Teitä kaikkia on ollut kamala ikävä.
Meilläkin oli sinua ikävä.
- Miten matka meni? - Upeasti,
kun Manu suvaitsi ilmaantua paikalle.
Kaikki kirppukasat ulos autosta!
Nica!
Äiti!
Hei, kulta.
Miten söpö!
Sinun olisi pitänyt olla siellä. Se oli uskomatonta.
Niinkö? Mikä oli niin uskomatonta?
Pölypyörre jahtasi meitä, mutta me näytimme sille.
Pölypyörrekö jahtasi teitä?
Onpa outoa.
Ei siitä ollut meille vastusta.
Nojasin taaksepäin, painoin tallan pohjaan ja pam!
Suoraan kallion seinään ja puf! Ei jäänyt kuin kasa pölyä.
Tule äiti, kerron sinulle kaiken.
Sinä myös, Shelby. Mennään.
Olisitpa nähnyt, kun Manu peittosi pölypyörteen.
Se oli upeinta, mitä olen koskaan nähnyt.
Ukki, auto on saatava kuntoon ennen huomista kisaa.
Rauhoitu. Älä huoli.
Saamme sen kuntoon hetkessä.
Joko olet valmis? Alkaa olla aika myöhä.
Joo, melkein.
Menen sisälle ihan kohta.
Mikä hätänä?
Luulin, että olisit iloinen, kun perhe on taas koolla.
Olen minä.
Olisivatpa isä ja äitikin vielä täällä.
Tiedän. Minullakin on heitä ikävä.
Se ei ole reilua. Miksi vuoren piti viedä heidät?
Ei vuori heitä vienyt.
He kuolivat suojellen sitä, mitä he rakastivat.
Vuori pikemminkin otti heidät kotiin.
Laitetaan kaikki kuntoon. Meillä on suuri päivä huomenna.
Siinä pitää olla muutakin, ukki.
Mitä oikeasti tapahtui? Mitä he suojelivat?
Olen kyllin vanha kuulemaan totuuden.
Pian saat tietää.
Pikemmin kuin luulinkaan.
Siihen asti on parempi, ettet jahtaa pölypyörteitä.
Sehän se minua jahtasi!
Se minua huolestuttaakin.
Vielä kaksi yötä, sanoo Nitika.
Sitten olemme perillä.
Tuskin maltan odottaa.
Joku maanpäällinen, ympärivuorokautinen taivas eläimille.
Se on huijaus. Saat nähdä.
Hyvää yötä, Chuck.
Etkö aiokaan nukkua talossa ihmisten kanssa?
Haluan olla lähellä poismennyttä, rakasta Zeldaani.
Sinähän se vain olet. Anna mennä vaan.
Mitä?
Vai ollaan sitä kävelyllä?
Kuka on nainen tuulessa?
Parker, pomo käski vahtia ja pysyä poissa näkösältä.
- Lopeta kitinä, Loo. - Selvä.
Kysyin sinulta jotain, poika.
Kertoiko nainen jotain?
Mitä... Ketä te olette?
Sinuna kertoisin. Pelkäänpä, että hän on todella pahansisuinen.
Keitä te olette?
Pahin painajaisesi.
Sepä se. Tämä on uni!
Miksi niin luulet?
Koska seison tässä pyjamassani -
- ja puhun kahdelle susirumalle sialle. - Minä sinulle ruman näytän!
Upsista.
Manu!
Kaikki on hyvin!
Ukki!
Kaikki on kunnossa. Hän näki unta.
Ei, se oli totta!
Tuolla!
Oli kaksi sikaa -
ja nainen tuulessa,
iso lintu ja...
Sinä. Se lintu olit sinä! Ukki, sinä olit iso -
lintu.
Saattoihan se olla vain unta.
- Vain tyhmä uni. - Niin.
Se ei ollut muuta. Vain uni.
Se vain tuntui niin todelliselta.
Kulta, voisitko jättää meidät hetkeksi?
Henkituuli on laulanut hänelle.
Miten se voi olla? Hän ei ole vielä tarpeeksi vanha.
Tiedän.
Siihen voi olla vain yksi syy.
Calabar on palannut.
Huomenna meidän pitää toimia.
Kulta, meidän pitää puhua.
Toivon, että Manu on valmis siihen, mitä on tuleman.
Ralli on tänään
Kohta lähdetään
Niin sitä pitää!
Ukki, valmiina lähtöön!
Hei! Mitä tämä meinaa?
Tämä meinaa, että yksi asia pitää hoitaa.
Nämä eläimet pitää saada nopeasti Henkivuorelle.
Myrskytuuli on ainoa keino.
Mutta maastoralliajot! Sinne piti mennä yhdessä!
Tiedän. Olen pahoillani.
Mutta miksi?
Sanotaan, että meillä on keskeneräisiä hommia.
Eivät ne ole minun. En halua lähteä! Etenkään noiden kanssa.
- Tunne on molemminpuolinen. - Älä ole niin ankara!
Kuka puhui?
Kuuletko sinä ääniä?
Kuuletko sinä?
Joo.
Kuuleeko se meidät?
Ei ihmiset kuule eläimiä.
Katso, todistan sen.
Heippa, ihminen!
Ymmärrätkö minua?
Näetkö? Kuten muutkin. Aivokuollut.
- Enkä ole! - Voi äiti. Se kuulee meidät!
Hetkinen. Kauanko olet vakoillut meitä?
Mitä tahansa kuulitkin, kiellän kaiken!
Rauhoitu, Chuck. Olemme kaikki ystäviä.
Sinäkinkö?
Hei, olen Shelby!
Olisitko minun kaveri? Voisitko olla? Jooko?
Uskomatonta. Naurettavaa. Näin ei voi tapahtua.
Manu!
Lupaan selittää sinulle kaiken myöhemmin.
Nyt meidän pitää lähteä liikkeelle.
Tuolla on jotain. Jotain vaarallista.
Leipäläpi kiinni!
Miten niin "vaarallista"? Niin kuin yökylä Kaukamaassa?
Määrittele se.
"Vaarallista" on jäädä tänne.
Henkivuorella Salaisen solan jälkeen on paikka, jossa olette turvassa.
Näethän!
Sanoinhan, että se on totta.
Henkivuorella ei ole muuta kuin kiviä.
Sanoinhan, että se oli vain niitä hanhienon satuja.
Hanhiemon.
No, hänenkin. He ovat sukua.
Puhun eläimille. Tämä on liian outoa.
Ei, outoa on se, että puhut autollesi.
- En minä puhu autolleni. - Jaa, vai niin, just.
Antaa palaa, Myrskypuuska!
- Pane parastasi! - En minä tee noin!
- Teetpäs! - Enpäs!
- Kylläpäs! - Enpäs!
- Etpäs tee! - Kylläpäs teen!
- Taitaa olla miesten juttuja. - Luuletko?
- Kuuletteko tekin hänet? - Kaikkiko olette tri Dolittlejä?
Milloin minulle oli tarkoitus kertoa?
Sinun ei vielä pitänyt pystyä kuulemaan eläimiä.
- Ukki odotti, että sinä... - Odotti mitä?
Tarkoitat, että minä aikuistuisin.
Mihin olet menossa?
Todellisuus-nimiseen paikkaan.
En halua, että menet yksin.
Selvä, haluatte autoni noita varten. Ottakaa pois.
Pojat.
Oikeasti, serkku.
Odota hetki! Kuuntele nyt.
Me tarvitsemme sinua.
Ole kiltti.
Selvä. Ymmärrän.
Ehkä äiti voisi ajaa.
Tai minä voisin koettaa. Miten vaikeaa se voi olla?
- Saanko minä töötätä? - Totta kai!
Mitä?
- Mennään. - Minä saan töötätä!
Sinä? Ajaisit Myrskytuulta?
Jonkun pitää.
Se on autiomaan tempukkain reitti.
Hei, turha repiä pelihousuja.
Ymmärrän, jokaisella on oma taitotasonsa.
Jos et pysty siihen, se on ok.
Miten niin "en pysty siihen"?
Joitain taitojani et edes ymmärrä!
Kuka muu meidät sinne saisi? Hänkö?
Pystyn ajamaan tätä läjää vaikka silmät ummessa.
Riittää jo!
- Avaimet tänne. - Ole hyvä.
Näetkö? Pojat.
Muista, ukki. Sinä lupasit.
Älä huoli, kaikki selviää.
Sinä pilasit sen, veikka.
Minäkö? Sinähän sen kalliolta työnsit.
Sinun pitäisi päästä sinuiksi vihasi kanssa.
Ja sinun takamuksesi kanssa,
koska se joutuu grilliin, kunhan pomo kuulee tästä.
Mutta tämä oli sinun ideasi!
Voi ei, se on hän. Hän on täällä!
Sano jäähyväiset kyljyksillesi!
Voi ei.
Äiti.
Voi ei.
Käskin teidän ilmoittautua takaisin ennen auringonnousua.
Mikä oli käskyni noudattamista tärkeämpää?
- Sano sille, Loo. - Minäkö? Sano sinä!
Parker, mitä meinaat? Älä... Se en ollut minä.
Se oli kokonaan hänen ideansa!
Ei!
Mikä siis oli hänen ideansa?
Tarkoitus ei ollut tyrkätä poikaa alas! En satuttaisi ketään.
Miksi et?
Sehän on niin hauskaa.
Tule tänne.
Se oli niin yksikertaista!
Teidän typerysten piti vain pitää taloa silmällä -
ja kertoa minulle, mitä vanhus puuhailee.
Sen sijaan te tollot tyrkkäsitte pojan alas kalliolta.
Taitamattomuutenne ei voi jäädä rankaisematta.
Tulta! Kuumaa!
Tulta! Häntäni. Tarvitsen sitä.
Onko tämä mielestäsi hauskaa?
No, kun...
Itse asiassa tämä onkin hauskaa.
Onko sinulla sanottavaa, ennen kuin käristän pekonisi?
Nopeasti, Parker. Kerro hänelle tuulesta!
Pomo, tuulessa ajelehti outo nainen.
Hän ilmestyi ja laittoi lumouksen pojan ylle.
Poika ja Henkituuli.
Tämäpä on mielenkiintoinen uutinen.
Pois päältäni!
Kertokaahan lisää.
Nyt.
- Menimme katsomaan lähempää. - Henkijuttu meni pojan läpi.
- Sitten poika vain katosi. - Ja näimme, että hän putoaa.
Sitten tuli valtava lintu, ja yhtäkkiä...
Kuunnelkaa tarkkaan, te heikkopäiset tomppelit.
Lauloiko Henkituuli pojalle?
- Me ei kuultu laulua. Vai mitä, Loo? - Joo. Siis tarkoitan ei.
Siis kyllä, ei. Pitää paikkansa.
Ei laulun laulua. Vain oudot kasvot tuulessa.
Niin se alkaa. Saan mitä tarvitsen siltä pahaa-aavistamattomalta pojalta.
Hän on heikompi kohde kuin hänen rakas isoisänsä.
Viimeinkin: poika, Tuulilaulu, vanhus ja minä.
Pidetään tätä nyt perheasiana.
Minä nappaan sinut!
- Mene vain. - Selvä.
MAASTORALLIAJOT
Sehän on hieno peli.
Ihan sama.
Mitä sinä haluat?
Tätä on vähän vaikea sanoa,
- mutta... - Schnell, jatka.
Halusin vain kiittää sinua.
- Pelastit henkeni, kun pölypatsas... - Olit pulassa. Minä autoin.
Siinä kaikki. Ei sen kummempaa.
Manu, tule takasin tulen ääreen.
Yhtä kaikki, eipä kestä.
Liity joukkoon.
Myönnä pois, pidät tuosta ihmisestä.
Anna jo olla. Myönnän. Pidän hänestä.
Mutta jos kerrot jollekin, kiellän sen.
Siitä lähtien, kun olit vauva, Manu,
olen nähnyt erään näyn.
Se mitä isällesi tapahtui, tapahtuu sinulle.
Olen koettanut suojella sinua, mutta nyt sinun on aika tietää.
Jo kauan ennen esi-isiemme aikaa olemme olleet eläinten suojelijoita.
Suojelemme niitä, jotka elämä on hylännyt.
Niitä, jotka ovat eksyneet.
Niin kuin me.
Suojelijoiden tehtävä on johtaa heidät turvaan -
Salaisen solan kautta paikkaan nimeltä -
Natocchue.
Tähän tehtävään Henkituuli kutsui isäni.
Hän kutsui minut.
Hän kutsui poikani.
Sinun isäsi, Manu.
Ja viime yönä hän kutsui -
seuraavan suojelijan.
Hänet?
Minut?
Kyllä. Sinut.
Mitä? Eikä!
Sinun täytyy kuunnella. Anna hänen puhua loppuun.
Minulla oli kolme lasta.
Tätisi Nitika, sinun isäsi -
ja kolmas oli setäsi Calabar.
- Setäni? - Niin.
Karkotin hänet perheestä kauan sitten.
Hän vannoi tuhoavansa meidät,
tekevänsä itsestään seuraavan suojelijan ja hallitsevansa Natocchueta.
- Nyt hän on palannut. - Hienoa.
Viettäköön hän elämänsä -
lajinsa lammaspaimenena laumalle kirppukasoja!
Emme voi antaa sen tapahtua! Calabarin sydän on läpeensä paha!
Sinä tiedät, miksi minä haluan isona.
Tiedät, että haluan ajaa rallia. Tiedät sen. Te kaikki tiedätte.
Suojelija, ei todellakaan!
Manu!
Hei.
Odota.
Hänellä on paljon ajateltavaa.
Hänen ei pitäisi olla yksin.
Tiedän, mutta hänen pitää ensin katsoi sisimpäänsä.
Hän yksin voi valita tien, jota kulkea. Sitten osoittaa voimaa sen kulkemiseen.
Menen puhumaan hänelle.
Hän voisi tarvita neuvojani tosielämästä.
Sanoinhan, että pidät hänestä.
Hei, rauhoitu! Minä se vain olen.
Mitä sinä täällä teet?
Olen huolissani.
Voisitko?
Ymmärrän, mitä käyt läpi.
Just, joo. Sinun ei tarvitse luopua haaveistasi -
- vain siksi... - Kuuntele, Manu.
Kuulin perheen salaisuuden viime vuonna.
Oli minun aikani tietää.
Aivan, minä tiedän.
Kuulin eläimistä ja etenkin sinun kohtalostasi.
Sinä kaikista ihmisistä. Mikset kertonut?
Lupasin olla kertomatta. Ukki kertoisi asiasta, kun aikasi tulisi.
Mutta hän ei tehnyt niin.
Yhtenä hetkenä menossa autokilpailuihin, toisena puhun eläimille.
Älä syytä ukkia.
Henkituuli valitsi sinut aiemmin kuin hän odotti.
Mutta miksi?
Tänne on tullut niin vahva paha, ettei ukki pysty kukistamaan sitä yksin.
Tajuatko? Hän tarvitsee apuasi.
Tule kanssani takaisin leiriin. Ukki kertoo lisää.
Olemme kaikki riippuvaisia sinusta.
Uskon sinuun.
Nica?
Missä olet?
Kuulitko sen?
En, Manu. Vain sinä voit kuulla Tuulilaulun.
Se on varmasti ihana.
Harmi, etten voi kuulla sitä. Voisin laulaa mukana.
Kuka sinä olet?
Eikö suuri ja mahtava isoisäsi ole kertonut sinulle?
Sanotaan, että olen musiikinystävä.
- Olet Calabar! - Palveluksessanne.
Mitä tarkalleen ottaen kuulit?
En muista.
Hei, älä ryppyile kamulleni.
Hän on uusi suojelija!
Näinkö on?
Nyt.
Eli anna vetää!
- Aiotko satuttaa minua? - En ikinä voisi! Mutta hän kyllä!
Ymmärrän. Hyvä sika, paha sika.
Tehän olette ne tyypit, jotka työnsivät minut alas kalliolta.
Taidat puhua kahdesta muusta siasta, jotka näyttävät aivan meiltä.
Avain.
Laulu.
Laulu on avain.
Entä jos sanon ei?
Enpä tiedä. Kokeile.
Ei.
Olemme totaalisen väärillä kulmilla!
Varo vähän!
Jätä hänet rauhaan.
Ampu tulee!
Nica, pidä kiirettä! Hae apua! Yritämme pidätellä heitä, kunnes palaat.
Ketkä "me"?
Siinäpä pumpattu fogeli,
joka vetää steroideja!
Juokse, Chuck!
Tykinkuula!
Pois tieltä, porsaankyljys!
Mitä minua kiusaat? Olen kasvissyöjä.
Nyt viimeistä kertaa!
Olen alaston ase.
- Missä olimmekaan? - Jätä minut rauhaan!
Sain kiinni!
En saanutkaan.
Näetkö? Sama juttu kuin eilen. Me vain yritimme...
Sinä hyödytön tyhjäntoimittaja!
Tarvitsen häntä vielä.
Hei, isä. Oliko ikävä?
Tämä loppuu nyt, poika!
Lennä, Manu. Lennä!
Kuten iso lintu sanoi. Pane parastasi!
Haluan kuulla voittohuutosi!
Karkotettu ja hylkiö. Kaikki nämä vuodet. Ja minkä tähden?
Kosto on minun!
- Tämän ei tarvitse päättyä näin. - Kyllä sen pitää!
- Pidä kiirettä! - Takanasi.
- Emme ehdi. - Valmistaudu!
- Tämä taatusti sattuu! - Pidä kiinni!
Tänään minusta tulee viimeinen suojelija!
Et ole sen arvoinen!
Arvollinen sinun silmissäsi ei merkitse minulle mitään!
Et koskaan tule antamaan minun tehtävääni sille kersalle.
Tehtävä ei ole minun antaa.
Sitä musta sydämesi ei koskaan voisi ymmärtää.
Ymmärrä sitten tämä, isä:
Pojalla on avain ja avain kuuluu minulle!
Häivy, se on ohi. Lähde täältä.
Tämä päättyy vasta, kun Natocchuen valta kuuluu minulle.
Varoitan, isä. Kun ensi kerralla tapaamme, sinun tuhosi on varma.
Kaksi sanaa: vihanhallinta.
Se on yksi sana. Hyvä on, lisätään sana...
Ukki?
Ei, hän ei ole mennyttä!
Hän on kunnossa, vain kuollut maailmalle.
Kuule, poika. Jos nykyinen tilasi muuttuu pysyväksi,
mene valoa kohti.
Etsi kilpikonnarouva nimeltä Zelda.
Anna hänelle viesti minulta.
Ira, hän ei ole menossa minnekään.
Ukki!
Kaikki on hyvin.
Näin sinut. Olit lintu!
Tämä ei ole unta. Kaikki on ollut totta.
Jo oli aikakin.
Vihdoinkin hän tajuaa sen.
Älä pelkää. Kaikki on hyvin.
Miten voit?
Tervetuloa takaisin todellisuuteen.
Tekö voitte muuttua linnuiksi?
Niin, ja samoin sinä.
Minäkö? Linnuksi? Tarkoitatko, että osaan lentää?
Ukkoslintu on sinun voimasi.
Ylväs. Viisas.
Eläinten suojelija.
Chuckie, saanko minä olla lintu?
- Saanko? - Joo!
Voit lentää talveksi etelään ja olla palaamatta kutsumaan minua Chuckieksi.
- En voi uskoa tätä. - Etkö muka?
Mitä tämä sitten on, hilsettäkö?
Mistä minä sen sain?
Kannattaisi vain uskoa ja paiskia hommia ylväys- ja viisausjuttujen eteen.
Sinulla on kohtalo hyväksyttävänä.
Emme tainneet nähdä häntä viimeisen kerran.
Emme.
Hän ei pysähdy, ennen kuin hän on tuhonnut jokaisen eläimen Natocchuessa.
Jokainen tuhottu sielu kasvattaa hänen voimaansa.
Hiljaa, kaikki!
Olemme pulassa!
Se on hän. Nopeasti!
Tule, ukki.
Nitika-täti!
Tässä! Sinä ajat Myrskytuulta!
Äiti!
Manu! Aja!
Voihan, en näe!
Ira, auta vähän.
Istuinkoroke palveluksessanne!
Chuck! Tule tänne! Paina kaasua!
Onnistuu, veliseni.
Hoida sinä ratti, hoidan polkimet.
Kaasua!
Ei kytkintä!
Tästä tulee hauskaa.
Ainakin minä autan.
- Sinä vain makaat ja näytät... - Älä sano sitä!
Chuck, kytkintä!
Kaasua!
Anna mennä!
Nyt tai ei koskaan, Myrskytuuli!
Anna mennä. Näytä mitä osaat!
Varo!
Mitä me teemme?
Ukki!
Siinä on mahdollisuutemme. Anna palaa, Manu!
Chuck, nasta lautaan!
Varo!
Ukki!
Voi ei. Emme ehdi.
Jarruta!
Päättäisit jo!
Jarruta!
- Äiti! - Olen kunnossa.
Nopeasti! Kaikki ulos!
Nopeasti, äiti!
Lähdetään, Ira.
Ukki! Meidän on mentävä!
Tuonne ylös!
Hei. Unohtuiko teiltä joku?
Myrskytuuli.
Voi ei.
Ukki, oletko kunnossa?
Kyllä tämä tästä. Olemme melkein perillä.
- Tuota tietä. - Pitäkää kiirettä!
Varovasti.
Tuolla. Salainen sola.
Missä?
Onko tämä se nokkasuu-paikka?
Tuon vesiputouksen takana.
Kuinkahan me sinne pääsemme?
Paiskasitpa upeaa abrakadabraa!
Oletko kunnossa?
Anna kun autan.
Älkää pelätkö. Sisään vain.
Niin juuri. Teidän jälkeenne, oi peloton johtaja.
Niin, teidän jälkeenne.
Meni syteen tai saveen.
Kylläpä nyt ällikällä lätkäisi.
Tunnen tämän paikan.
Manu, minä heikkenen.
Sinun täytyy avata Natocchue.
- Mutta miten? - Tänne Salaiseen solaan -
Henkituuli tuo sinulle avaimen viimeisen osan.
Seiso tuolla.
Laula se tuuleen.
Silloin Natocchue avautuu.
Voit luottaa minuun!
Odota.
Ole varovainen, jos laulat yhdenkin nuotin väärin,
se pysyy suljettuna ja sinä tuhoudut.
Onpa tämä koskettavaa.
Koko perhe koossa.
Kuinka uskallat tulla tähän paikkaan!
Istu alas, vanha mies!
Missä poika on?
Olet myöhässä!
Sehän nähdään.
Päästä hänet!
Sinä olet valmis, sun aikas on.
Kerro, missä valittu on.
Tässä!
Hienoa!
Voi, äiti!
Näytä, kuinka kova oikeasti olet!
Chuckie? Hän ei näytä kovin iloiselta.
- Älä kutsu minua... - Hei, Chuckie-kulta.
Nyt kukaan ei auta sinua!
Olen kokonaan minun!
Katso nyt, mitä sait aikaan!
Tuoko on parhaasi?
Antaa tulla, kova tyyppi!
Täältä pesee.
Siinäkö kaikki?
Lennät kuin pikkutyttö!
Tässä on tytöltä!
Antaa palaa!
Ajattelit tehdä minusta hölmön pomon edessä.
- Et sinä minun apuani siinä kaivannut. - Eivätkö vitsit vähene,
vaikka sinusta on tulossa...
Mikä se sana olikaan, Loo?
- Kuollut? - Niin. Kuollut.
Olen pahoillani. Laskin vain leikkiä. Turha polttaa pekoneitaan.
Etkö kestä pientä pilaa?
Puheet on nyt loppu, ja samoin sinä!
Syöksy!
Minne hän meni?
Eksytimme hänet!
Nica!
Jätä Chuckie rauhaan!
Hei, hyödytön. Voisit edes hiljentää heidät.
"Hyödytön."
- Jonain päivänä saat vielä nähdä. - Hyökkäykseen!
- Peli ohi! - Ei vielä!
Senkin hyödytön pelkuri! Calabar oli oikeassa suhteesi.
- Et ole hyvä missään. - Johonkin olen liian hyvä!
Kunhan olen hoitanut nämä moukat, sinä olet seuraava!
Näkemiin, tipu.
Qui-Qui!
Jätä hänet rauhaan!
Oletko näiden heikkojen, surkeiden, hyödyttömien elukoiden puolella?
Hyödyttömien kuten minä, niinkö?
Kaikki on osaltasi loppu, veliseni!
Ei, vaan sinun osaltasi. Minulle riittää!
Emme saa häntä karistettua!
Muistatko Paholaiskanjonin?
Valmiina?
Kohta.
Sainpas!
Nyt! Manu-muuvi!
Manu-muuvi.
Hyvää työtä, kaikki!
Hän palasi.
Varo!
Ukki!
Tuo hänet takaisin!
Anna avain minulle.
- Älä kerro hänelle! - Hiljaa!
- En, vaikka henki menisi! - Menköön sitten häneltä.
Ei!
Laula minulle Tuulilaulu!
En ikinä!
Laulu!
En takuulla!
Selvä. Saamasi pitää.
Ukki!
Anna avain minulle!
Miten on?
Hyvä on sitten!
Hyvä poika.
Kerrohan. Olen pelkkänä korvana.
Se on sinun. Oletko tyytyväinen?
Hyvä yritys. Laula se loppuun!
Saat sen, kun minä saan ukin!
Mitä osaa "laula loppuun" -käskystä et ymmärtänyt?
Laula tai hyvästele ukkisi, serkkusi, tätisi -
ja kaikki kelvottomat pikku ystäväsi.
Hyvä on. Sinä voitit.
Hän on sinun, senkin rääpäle.
Ei!
Minä tarvitsen tätä!
Paras pitää kiirettä!
Vihdoinkin saan sen, mikä minulle kuuluu!
Manu. Mitä olet tehnyt?
Ei. Mitä tapahtuu?
Ei!
Mitä teit minulle, Manu?
Ei, lauloin laulun.
Tästä ei hyvä seuraa.
Maahan!
Hei!
Voima oli minun.
- Apua. Voi ei! - Pidä kiinni!
Onpa tämä tiukka.
Miten saat pääsi tästä ulos?
En saakaan!
Viimeinen nuotti.
Annoit hänelle väärän viimeisen nuotin.
Mieleeni tuli sellainen Manu-muuvi.
Kuten olen sanonut koko ajan,
tiesin, että hän pystyy siihen.
Aivan, kuten lisko sanoi.
Mennään. Aika on tullut.
Sanoinhan, että se on totta.
Tämä ei olekaan mikään tri Enon satu.
Tämä on satumaisen fantastista. Vau!
Voi, Zelda.
Kunpa voisit olla täällä näkemässä tämän.
Ira, missä olet viivytellyt?
Zelda?
Oletko se sinä?
Zelda?
Hetkinen.
Luulin hänen...
Ira, alahan tulla. Aina sinua saa odottaa,
- ja odottaa. Kiirehdi jo. - Tullaan. Odota hetki!
Heti hirveä kiire!
Chuckie. Tuo on äitini!
Hän on täällä! Näetkö, Chuckie? Sanoinhan, että hän on täällä.
Mitä minä sanoin!
Selvä. Myönnetään.
Olin väärässä.
Kiitos.
Olet ollut parhain ystävä, Chucksta.
Älä kutsu...
Sinä... Ei tuo nyt mitään.
Tullaan, äiti! Tulkaa perässä, kaverit!
Hei hei.
Hei. Mietin vain, mahtaisiko siellä olla tilaa -
minulle?
Olet ansainnut sen.
Minun taitaa olla aika mennä.
Nopeasti. Ennen kuin Natocchue sulkeutuu.
Pärjäättekö varmasti?
Keskenänne siis? Kun olen mennyt?
- Kaikki on hoidossa. - Me pärjäämme. Älä meitä murehdi.
Mene vaan ja pidä hauskaa.
Tämä nyt ei tunnu oikealta.
Nyt kun vihdoinkin löysin perheen, minun on aika lähteä.
Ei sinun ole pakko.
Tarkoitatko, että voin...
Tuo taitaa tarkoittaa... Jes!
Tulehan, Chuck.
Käytetäänkö näitä uusia siipiä pienellä lennolla?
Tuletko?
Kaipa se hyppy täytyy joskus tehdä.
Täältä pesee!
Odota minua!
Korkeammalle, Manu. Nopeammin!
Ja he nousivat yhä korkeammalle.
Katsoin ylpeänä, miten he liitivät pilvien halki.
Eikä Manu edes kaivannut ralleja, nyt kun hän osasi lentää.
Ja Chucksta oli oikeassa,
meidän kaikkien pitää hyväksyä kohtalomme.
"Ylväys- ja viisausjuttujen" tajuaminen se vaikeaa on.
Paljon on tapahtunut tuon päivän jälkeen,
mutta jätetään se seuraavaan tarinaan.
Voin kuitenkin sanoa, että Manulle se ei ollut tarua.
Manu! Pane parastasi!
- Etkö pelkääkään lentämistä? - Pelkää? En minä.
Minä olen Chucksta.
.:: TWA - Your Source Of Quality!::. www.nordicB.org
Tekstitys: Lea Lyytikäinen